En què consisteix la teva feina?
En tasques d'investigació en matèria de desarmament i construcció de la pau (despeses militars, producció armamentística, comerç d'armes i programes de desarmament). També imparteixo classes en postgraus i màsters i ofereixo assistència tècnica a ONG en aquestes matèries (campanyes, especialment).
Com hi vas accedir?
A través de les pràctiques professionals que m'oferia la llicenciatura. Després de complir les hores convingudes, va sorgir la possibilitat de quedar-m'hi en condició de becari, per a més endavant aconseguir un contracte professional.
Què en penses de la formació rebuda a la Facultat?
Les eines de recerca que em van proporcionar, a més del tipus de “mirada” que hagi pogut adquirir com a sociòleg, m'han estat útils, més enllà dels estudis més teòrics. A través de la pràctica en diversos temes (religió, família, educació, estadística) he extret bones eines que em serveixen en el meu dia a dia.
Com valores la Facultat des de la pràctica professional?
La Facultat crec que hauria de potenciar l'oferta i el seguiment de les pràctiques professionals per sobre dels programes Erasmus . Per marxar a l'estranger sempre s'està a temps, però començar en el camp professional costa molt més.
Quin consell donaries als futurs politòlegs i sociòlegs de la Facultat?
Jo els recomanaria prioritzar unes pràctiques a un Erasmus , no obsessionar-se en acabar com abans millor una carrera (de les vagues o les assemblees també se n'aprèn molt) i sobretot tenir curiositat pel nostre entorn. Anar a classe al matí/tarda no és suficient, i tenim la sort d'estar en un entorn amb moltes iniciatives (xerrades, conferències, ONG, voluntariat, sindicats, partits polítics). Les carreres de Sociologia i Ciències Polítiques són més aviat vocacionals que no pas professionals: el contingut està en els llibres, però la manera com adquirir les eines i la manera de veure les coses no.
|