Els nens, a més a més, estan aprenent a controlar el que els envolta, lluiten contra el seu món més proper. I això els provoca emocions fortes. Per als nens d’aquesta edat, les coses són o totes bones o totes dolentes. Així, quan pensen que tot és dolent és possible que la reacció sigui radical. Pot ser, per exemple, que un nen vegi algun objecte que vol i que, per un moment, podria haver tingut. Però els pares diuen "no". Aleshores, el nen s’oblida que, fins fa un moment, ell es comportava afectuosament. En general, qualsevol cosa pot fer saltar l’espurna però, de tota manera, l’important és que els pares han dit "no". Després d’un instant, el nen comença una escena amb brots de ràbia i frustració. Aquestes reaccions i sentiments espanten els nens: són reaccions explosives que de vegades no poden controlar i que els resulten desbordants i molt superiors a ells mateixos.