Per als ajustadors Anna Gilabert, Iolanda Ledesma i Alberto Trifol, l’ajust comprèn dues tasques diferents: en primer lloc, la sincronització, que té a veure amb la isocronia i el sincronisme fonètic; en segon lloc, l’adaptació té a veure amb l’estil de la traducció (sense literalismes i versemblant oralment), i que també inclouria la sincronia de caracterització (2001: 325-330).