Nom amb què es coneix l'escriptura estàndard que actualment s'utiliza a la Xina continental i a Singapur. Aquesta escriptura, extesa a partir dels anys 50, segueix una reforma que va intentar facilitar l'aprenentatge i l'escriptura dels caràcters per diferents vies: reduint-ne els nombre de traços, substituint alguns caràcters per d'altres de més senzills o, fins i tot, creant caràcters nous, sobretot compostos fonètics [compost fonètic].