Síndrome psicomotora caracteritzada per la inèrcia i la pèrdua d'iniciativa motora, a vegades interrompudes per impulsions brusques de caràcter incoercible. Es dóna en certes formes de psicosi (esquizofrènia catatònica) i en estats tòxics d'etiologia diversa. 
Hipertonia i rigidesa d'una part del cos (generalment una extremitat), que es manté molta estona en una postura fixa sense fatiga aparent. Es dóna en algunes psicopaties greus (esquizofrènia), en síndromes encefalítiques i en casos de demència precoç.