El mètode paranoic-crític va ser desenvolupat per Salvador Dalí a partir de 1929 i consisteix en un deliri d'interpretació, aplicat no només a l'art sinó també a la realitat. Té com a finalitat la superació de la percepció habitual considerada com massa pobra, en benefici d'una aprehensió d'allò real desmultiplicada. Aquest mètode comporta l'ús d'imatges interrelacionades.