Nom que es donava a França, per sobre del riu Loire, als poetes-músics que feien versos en l'anomenada llengua d'oïl, i creaven melodies per a ser cantades. De la llengua d'oïl en deriva el francès actual. Els trouvères eren un equivalent dels trobadors provençals, si bé aparegueren més tard que no pas aquests. L'inici de l'art dels trouvères es situa, més o menys, a l'entorn de l'any 1150, per acabar, si fa no fa, pels volts del 1300. De poemes dels trouvères se n'han conservat uns 4.000. En canvi de melodies, n'hi ha escassament 2.000. Les melodies, com en el cas dels trobadors, foren estructurades sobre el tipus de música de l'època, de marcada influència religiosa.