A l'Edat Mitjana, l'enquadernació pren una orientació nova, completament diferent a la dels segles anteriors, que consisteix en el bandejament absolut de les tapes pesades, construïdes amb metalls, voris, etc., i entra de ple en la muntura del llibre, a través de procediments diferents, utilitzant la fusta per a la formació de les tapes. Això porta com a conseqüència l'aplicació de diferents classes de pells, que proporcionen una superfície més plana i llisa i afavoreixen l'aplicació de ferros combinats amb metalls de veritable artesania, com ara claus, rosasses, cantoneres i tancadures convenientment estilitzades.