Molts cometes posseeixen dues cues, una cua de gas (també anomenada cua iònica o cua de plasma) composta per ions pel xoc del vent solar amb el cometa, i la cua de pols, composta per partícules alliberades del nucli al vaporitzar-se el gel. Les partícules de pols es disposen seguint l'òrbita del cometa i es desplacen lleugerament per la pressió de la radiació solar, per la qual cosa tendeixen a corbar-se respecte a la cua d'ions. La cua de plasma amb freqüència mostra estructures associades amb les variacions del ritme d'ejecció del nucli en el temps. La cua iònica normalment és més blava, estreta i recta, mentre que la cua de pols és més difusa, ampla, sovint corbada i de color més blanc. Aquestes diferències d'aspecte estan directament correlacionades amb els diferents orígens i composicions d'ambdues cues.