Les alteracions hemodinàmiques depenen de la grandària de l'orifici septal i de la resistència vascular pulmonar: comunicació interventricular petita (malaltia de Roger), inferior a 1 cm; comunicació interventricular mitjana, entre 1 i 1,5 cm; comunicació interventricular gran o hipertensa, entre 1,5 i 3 cm, amb equilibri tensional d'ambdós ventricles, curtcircuit depenent de la resistència vascular pulmonar i possibilitat d'inversió del flux sanguini interseptal, que és la comunicació interventricular del tipus Eisenmenger (complex d'Eisenmenger). Hi ha una certa tendència al tancament espontani del defecte septal. Si el malalt no mor d'insuficiència cardíaca en el primer any de la vida, s'acaba per establir la síndrome d'Eisenmenger. Una forma extrema és el canal auriculoventricular comú associat amb una comunicació interventricular del tipus ostium primum i insuficiència mitral.