I això era una cosa molt diferent de la meva manera d’enfrontar-me amb l’obra d’altres arquitectes reconeguts com Le Corbusier o Mies. Però la dècada dels noranta, aquesta distància respecte de l’obra de Gaudí es va reduir ràpidament, ja que a la meva arquitectura havia adquirit més importància allò aquós, arbori, fluid, orgànic.