Els ascs dels ascomicets són normalment petits (unes 50 micro m) i claviformes (en forma de porra), però també poden ésser grossos (fins a 300 micro m) (...), subglobosos (...), cilíndrics (...) etc.; la paret és gruixuda i, al microscopi electrònic, es resol en quatre capes, dues externes (...) que formen l'exoasc, i dues internes (...), que formen l'endoasc.