En canvi, els fongs cerquen el contacte màxim amb el substrat i tendeixen a augmentar la superfície d'intercanvi a través de la qual es pot realitzar la digestió externa i l'absorció; per això llur cos vegetatiu és tan especial, típicament allargat i ramificat, i forma uns filaments prims (2-10 microm de diàmetre, per exemple), anomenats hifes. El conjunt de les hifes, és a dir, el cos vegetatiu del fong, forma el miceli, que normalment penetra al substrat i l'explora, i només es veu quan és aeri, sovint amb aspecte cotonós.