Tècnica utilitzada pels surrealistes en la qual el seu autor associa els elements més heteròclits de manera insòlita i provocadora amb la finalitat de provocar el conflicte de la sorpresa i transportar a l'espectador a un univers de somni. A partir de 1924, André Breton, a la seva "Introduction au discours sur le peu de réalité" (Introducció al discurs sobre la poca realitat.), proposa la fabricació d'alguns objectes dels quals només es té consciència en els somnis. Els surrealistes, artistes i escriptors, es dedicaren de manera apassionada a aquesta pràctica i així l'objecte surrealista és un doble de la imatge surrealista però en tres dimensions. 
Alberto Giacometti, Salvador Dalí, Joan Miró, André Breton, Oscar Domínguez i fins i tot Man Ray van produir els objectes surrealistes més coneguts.