Com a mínim des de la dècada dels anys trenta del segle xx, amb la irrupció de les propostes d'ecologia humana, s'ha anat desenvolupant una conceptualització del medi com a una entitat multidimensional, que posseeix alhora dimensions fisicobiòtiques, culturals i històriques, l'anàlisi de les quals és, a més, inseparable de la seva materialització territorial.