En aquest cercle de les tonalitats, en el qual l'ordre melòdic s'integra dins de l'ordre harmònic, podem observar que la sensible de cada nova escala apareix alterada amb un dièsi mentre que, en sentit invers, l'alteració correspon a la subdominant (amb un bemoll), constituint-se així l'ordre dels dièsis, fa-do-sol-re-la-mi-si i l'ordre dels bemolls, si-mi-la-re-sol-do-fa.