En els seus estudis mèdics, Hahnemann va localitzar la font de les malalties infeccioses en els miasmes crònics, i en va fer una classificació. En un principi parlava de tres miasmes cròncis, el miasma psòric, el miasma sicòtic i el miasma sifilític. Més endavant es va complementar la teoria miasmàtica amb el miasma tuberculós i el miasma cancerós.