Nom que es dóna a una determinada tècnica de composició musical, en la que es sobreposen dues o més línies melòdiques. Aquestes melodies són considerades horitzontalment, essent aquesta la característica del contrapunt enfront al concepte de verticalitat que predomina a l'harmonia. La coincidència de les diverses melodies donarà lloc a una successió d'harmonies que seran el resultat i la conseqüència de les consonàncies que s'aniran produïnt successivament. La paraula contrapunt apareix en el segle XIV, derivada de l'expressió "punctum contra puctum", equivalent a "nota contra nota". La tècnica del contrapunt la trobem usada en diferents formes musicals d'estil imitatiu, tals com la imitació, el cànon, el ricercare, la fuga, etc.