Estil artístic de la primera meitat del s XVIII caracteritzat pel fet de voler representar les formes de la natura (branques, fulles) i elements xinesos. S'originà a França a partir dels estils Regència i Lluís XV i fou essencialment interiorista i d'una gran llibertat decorativa.
Afectà totes les arts, però és molt característica d'aquest estil la porcellana, en aquell moment acabada d'introduir a Europa. L'arquitectura rococó triomfà fora de França: en les construccions religioses de Baviera i Àustria (Sonderrokoko), i en el barroc andalús i en l'hispanoamericà, on a les formes rococós se n'afegiren d'autòctones.