en la teoria psicoanalítica freudiana, funció o instància psíquica resultant de la depressió de les tendències instintives (agressivitat pulsional) i de caràcter moralitzant. És estructurat a partir de la identificació infantil de l'individu amb els pares o educadors. Es troba a l'inconscient com a censor màxim en la jerarquia de la personalitat, i rebutja el desig de l'allò, que roman immutable conforme a una escala moral adquirida. La seva formació en la infantesa comença amb el triomf del complex d'Èdip, i és orientat continuament pel superjò paternal. conflicte inconscient entre el jo i l'allò, que desenvolupa un important paper en les fòbies, les neurosis i les depressions.