EASIT, utbildning i tillgänglig information.
Enhet 3b. Begripligt, syntolkning och uppläst textremsa.
Element 1. Vad är begriplig syntolkning och begriplig uppläst textremsa?
Användarnas åsikter om syntolkning och uppläst textremsa.
Denna video innehåller en intervju med användaren Anna Hammarlund.
Vi pratar om syntolkning, undertexter och uppläst textremsa.
Och hur de kan göras mer begripliga.
Intervjuaren är Ester Hedberg från Dyslexiförbundet.
(Anna) Jag heter Anna Hammarlund. Bor hos mamma och pappa så länge.
Jag är helt synskadad Jag är född blind från början.
Mina föräldrar sitter bakom mig.
(Jenny) Jag heter Jenny Hammarlund, Annas mamma.
(Hasse) Och jag heter Hasse, Annas pappa.
(Ester) Anna, brukar du använda syntolkning och uppläst textremsa?
(Anna) Nej, textremsan använder inte jag. Men jag lyssnar på syntolkning ganska hyfsat.
Jag hör vad de säger på TV, om man höjer volymen.
Jag har svårt med hörseln. Jag har nedsatt hörsel.
Är det låg volym så hör inte jag.
(Ester) Uppläst textremsa är inget du kommit i kontakt med?
(Ester) Utan det är syntolkning? (Anna) Nej, jag har aldrig kontakt med sånt.
(Ester) I vilka situationer använder du syntolkning?
(Anna) Svenska filmer utan reklam är bäst.
(Ester) Svenska filmer utan reklam?
Jag tycker reklam är jobbigt. Det blir så rörigt hela tiden.
(Anna) Syntolkning förklarar vad som finns och hur det ser ut.
Om kläder och vad de gör på filmen. Så ska syntolkning se ut.
(Ester) Har du fått syntolkat på teater till exempel?
(Anna) Jo, en gång har jag lyssnat. Med en grej över öronen.
Någon sitter bakom och talar och jag lyssnar på allt.
(Ester) Hur var det? (Anna) Det var ganska hyfsat.
Apparaten kan vara krånglig. Ibland hör jag inte och måste skruva upp.
Man ska helst sitta i mitten, vid de stora högtalarna.
De måste vara tydligare när de snackar, om det är musik medan.
Jag lyssnar med en grej i öronen och då hör jag allt de säger.
(Ester) När det är syntolkning på TV, film eller teater?
Händer det att du ändå inte kan förstå?
(Anna) Vissa.
(Ester) Vad är det som gör det svårt att förstå?
(Anna) Det är så att i "Halv åtta hos mig" så pratar de så otydligt.
De pratar alldeles för fort.
(Ester) Även i syntolkningen? (Anna) Ja, de är för snabba hela tiden.
(Hasse) Problemet är inte själva syntolkningen.
Problemet är att det är rörigt att hitta programmen.
Det är nästan omöjligt att söka fram syntolkade filmer-
-i TV-tablåer och annat.
Syntolkning blir svårare för att man inte hittar-
- filmerna i rätt ordning och så vidare.
(Ester) Det finns syntolkade program, men de går inte att hitta?
(Hasse) Nej. Och jag är van att söka. Men det är ett helsike.
Det är fullständigt omöjligt för Anna att hitta själv.
Vi kommer bara i kontakt med en bråkdel av det som finns.
Därför att det är svårt att hitta.
(Anna) Ja. (Hasse) Det är verkligen slöseri med resurser.
Och också mycket sämre för de som inte hittar de syntolkade filmerna.
(Jenny) Varje morgon tittar vi efter vad det är för program idag.
Då står det ingenting. Det står "T" när det är textat.
Men när det är syntolkat, så står det inte i listan över program.
Det sägs precis när programmet börjar.
Då säger de att "Det här programmet är syntolkat".
Hur ska man hitta det så snabbt?
Precis när programmet börjar? Om man ska se det med familjen?
Man måste veta i förväg när program är syntolkade.
Det brister jättemycket.
Program man känner till kan man fixa.
Men vet man inte att det är syntolkat då ser vi programmet på vanligt sätt.
Då sitter vi och syntolkar. Jag syntolkar själv till Anna.
(Ester) När ni hittar syntolkade program, hur tycker du att de är, Anna?
(Ester) Tycker du att det är lätt att förstå?
(Anna) Vissa saker går, men då ska de prata tydligt.
(Jenny) Men Anna, du älskar Mandelmanns gård.
(Anna) Jag älskar Mandelmanns gård. De pratar själva.
(Anna & Jenny) Där är det bra syntolkning.
(Ester) Vad gör den syntolkningen bra?
(Anna) Där talas det om djuren.
(Jenny) Syntolkning ska berätta det som måste tillföras.
Inte allt hela tiden. Mandelmann pratar själv väldigt mycket.
Där är det lite saker som händer. Djuren går hit och dit, lite spännande.
Den syntolkningen är bra även för andra än Annas målgrupp.
Den talar om vad man ska fokusera på.
(Hasse) Syntolkning är en specialgren som ska förtydliga vad som händer i bild.
Men en speaker till ett naturprogram gör nästan likadant.
Men på ett annat sätt och det blir nästan bättre.
Om man ser ett naturprogram och hör naturliga ljud, lejonen ryter.
Och man berättar vad som händer, så är det väldigt medryckande.
Trots att man inte ser bilderna. Det är intressant.
Detta är inte syntolkning, men det är ändå syntolkning.
Vi satt igår och tittade på ett avsnitt av...
(Anna) "Så mycket bättre"? (Hasse) Nej, vad heter det?
(Anna) Jaså, jaja! Det är ju... (Hasse) Vad tittade vi på igår kväll?
(Anna) Det där med djuren. (Hasse) "Veterinärerna" eller något.
(Hasse) Ett veterinärprogram. Där var det likadant.
De berättade att hästen var sjuk och måste opereras.
Och lilla katten mådde illa och hade ont i svansen.
Det var en berättarröst.
Det fungerar minst lika bra som syntolkning, tycker vi.
En bra grej som vi såg på TV var filmserien "Bröllop & Begravning".
(Anna) -Just det! (Hasse) -Där gjorde man något vi inte sett tidigare.
Där gjorde man paus i filmen och kom in med syntolkning.
De förklarade att nu kommer nya personer in.
Det beror på att det går för fort annars.
Man hinner inte med att höra både dialogen-
-och ljudet i filmen och syntolkning.
Så här stoppade man då och då i filmen och förklarade sammanhanget.
Det var ett bra, nytt grepp.
(Ester) De som gör själva syntolkningen på olika program.
Vad bör de tänka på för att det ska bli så lätt för dig-
-att följa med i själva syntolkningen?
Glöm programmet, tänk bara på syntolkningen som berättar.
(Anna) Jag tycker de ska berätta saktare, och det ska vara tydligt hela tiden.
(Jenny) Det är bra att det finns syntolkade program.
(Anna) Ja, det är bra, faktiskt.
(Jenny) -Men det går säkert att förbättra. (Anna) -Skulle behöva förbättras helt.
(Ester) Hur skulle man kunna förbättra de syntolkade programmen?
(Anna) Bättre att tala tydligt och långsamt. Att stanna upp ett tag i programmet.
Och tala om vad som händer.
Och sedan fortsätta serien. Att prata så.
Denna film förbereddes av Ester Hedberg, från Dyslexiförbundet.
Den är producerad av Ester Hedberg och Rio Hellgren från Dyslexiförbundet.
EASIT-projektet är finansierat av Europeiska Kommissionen-
–genom programmet Erasmus+ Strategiska partnerskap för högre utbildning,-
bidragsavtal 2018-1-ES01-KA203-05275.
Europeiska Kommissionens stöd för produktionen av denna publikation–
–innebär inte ett stöd för innehållet, som endast reflekterar–
–författarnas åsikter och Kommissionen kan ej hållas ansvarig–
–för någon användning av informationen som finns där i.
Detta verk är licensierat genom Creative Commons Attribution–
–ShareAlike 4.0 International License.
EASIT-projektets samarbetspartners: Universitetet UAB i Barcelona,
Triestes universitet,
Vigo Universitet, Hildesheims universitet,
Universitetet SDI i München, Dyslexiförbundet,
Sloveniens Public Service RTV och RISA Institutet, Slovenien
EASIT, Utbildning i tillgänglighet för social inkludering.