EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social
Unitat 3B. Llenguatge fàcil de comprendre (LFC) i audiodescripció (AD).
Element 1. Processos.
Entrevista amb professionals: Louise Fryer.
En aquesta entrevista, Louise Fryer, professional d'AD,
ens parlarà d'accessibilitat a l'AD.
Ens dirà què creu que dificulta la comprensió de l'AD
i ens explicarà com ho fa per descriure d'una manera senzilla.
Hola, soc Louise Fryer.
Soc audiodescriptora i acadèmica.
Tinc 50 anys, els cabells curts i castanys.
Porto un jersei lila i una armilla negra.
Soc al meu escriptori en una caseta de camp al Regne Unit.
Respondré unes preguntes del projecte EASIT.
Crec que l'AD és accessible per a tothom?
No. L'AD fa accessibles alguns continguts
a persones que no tenen accés a la imatge per si mateixes.
El problema és que el públic cec
o amb visió reduïda és extremadament divers,
però només hi ha una pista d'AD.
En un món ideal, cadascú podria escollir un tipus d'AD diferent
depenent, per exemple, de l'experiència de visió.
Si una persona ha estat cega sempre
o ha perdut la visió més tard.
Algunes persones triarien una AD centrada en l'ús de la càmera.
Uns triarien una veu d'home i d'altres, una de dona.
En esdeveniments en directe
sovint cal dur cascos per accedir a l'AD.
És a dir, és tancada.
I aquells amb diferent nivell educatiu o manca d'habilitats cognitives?
L'AD pretén emprar un llenguatge adequat al contingut.
Si és una obra amb lèxic complex,
l'AD serà complexa,
i potser no accessible per a tothom.
Quins elements de l'AD considero que comporten una càrrega cognitiva superior?
La càrrega cognitiva no s'ha estudiat prou a l'AD.
Té relació amb la capacitat de memòria de treball,
que és mantenir informació durant un temps breu i manipular-la.
Per exemple recordar la descripció d'un personatge a la introducció
fins que surt a l'escenari,
i actualitzar la imatge mental si es posa una disfressa.
Es creu que aquesta memòria és limitada.
L'afectarien el volum d'informació o la complexitat del contingut descrit,
el nombre de paraules, la velocitat
i la complexitat de l'estructura lingüística de l'AD.
És possible que l'AD redueixi la càrrega afegint context
i fent que els usuaris entenguin millor el diàleg.
També es pot alleujar la càrrega filtrant la informació innecessària,
el descriptor no ho descriu tot,
i donant la informació de maneres diferents:
l'entonació, el to i la banda sonora
expressen emocions sense paraules difícils.
Crec que descric de manera senzilla?
No ho crec, però intento seguir un ordre lògic
prioritzant quina informació dono primer.
Crec que podria descriure de manera fàcil?
No m'agradaria limitar el vocabulari
més enllà d'adequar-lo al contingut.
En un programa per a nens faria servir vocabulari fàcil,
però no m'agradaria fer-ho
a un contingut destinat a un públic adult educat.
Alguna vegada he rebut feedback sobre si faig AD fàcils de seguir?
Fa 30 anys, em van dir que feia servir massa paraules.
Des d'aleshores intento ser més eficaç.
"Val més poc i bo", com diu Dieter Rams.
Com a professional d'AD mai m'han demanat una AD fàcil,
però sí em van demanar descriure una obra informal
per a un públic neurodivers.
Vaig fer descripcions el més breus possibles, però espero que útils.
Va resultar més aviat una guia de l'obra que una AD.
Deia coses com: "La noia és feliç, aplaudeix.
Ens anima a aplaudir".
Últimament he fet AD de pel·lícules per a parla sintètica.
Cal ser més explicatiu,
ja que no pots utilitzar l'entonació i el ritme
per provocar emoció o tensió.
Substituir descripcions per explicacions és una estratègia habitual a l'AD,
dir el tecnicisme seguit d'una explicació.
M'agrada fer-ho quan hi ha temps, sense importar el públic.
Preparació: Elisa Perego. Producció: Angelika De Marchis,
Laura Marini i Annalisa Navetta de la Universitat de Trieste.
Narració: Annalisa Navetta.
El projecte EASIT ha rebut fons
de la Comissió Europea,
dins del programa Erasmus+ d'Associacions Estratègiques
de l'Educació superior,
conveni de subvenció 2018-1-ES01-KA203-05275.
El suport de la Comissió Europea en la producció d'aquest material
no implica que n'aprovi els continguts,
els quals només reflecteixen la visió dels autors.
La Comissió no es fa responsable
de qualsevol ús que es faci de la informació que conté.
Aquest material té una llicència Creative Commons,
llicència internacional de Reconeixement-CompartirIgual 4.0.
Socis del projecte EASIT:
Universitat Autònoma de Barcelona,
Università degli Studi di Trieste,
Universidade de Vigo,
Stiftung Universität Hildesheim,
SDI München,
Dyslexiförbundet,
Radiotelevisija Slovenija,
Zavod Risa.
EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social