EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social
Unitat 3B. Llenguatge fàcil de comprendre (LFC) i audiodescripció (AD);
Element 1. Processos.
Entrevista amb professionals; escoltabilitat.
Hola, soc Annalisa Navetta.
Estudio Comunicació Interlingüística Aplicada a la Universitat de Trieste.
En aquest vídeo es defineix el concepte d'escoltabilitat en AD
i tres audiodescriptors i un acadèmic el discuteixen.
L'escoltabilitat mesura la facilitat d'escoltar una cosa,
ja sigui música o un text oral.
Les AD, sobretot les fàcils de comprendre,
haurien de tenir aquesta qualitat per ser ben rebudes, gaudides i enteses.
Hi ha moltes característiques que fan que una AD sigui escoltable,
com ara un ritme pausat, un volum adient,
una veu clara i interessant,
i eliminar altres sons que poden embrutar la pista d'àudio.
Els professionals i acadèmics coneixen l'escoltabilitat?
Què suggereixen perquè una AD
sigui més escoltable?
Preguntem a quatre audiodescriptors:
Bernd Benecke, cap d'AD a Bayerischer Rundfunk,
l'única emissora alemanya amb editor d'AD;
Louise Fryer, descriptora britànica amb molta experiència
i directora de Utopian Voices Ltd., al Regne Unit, que fa recerca i assessorament
en l'àmbit de l'accessibilitat als mitjans;
Joel Snyder, president d'Audio Description Associates, LLC,
director d'Audio Description Project i del Consell Nord-americà de Persones Cegues.
I l'acadèmic i expert en AD, Christopher Taylor,
qui ha treballat a la Universitat de Trieste
com a investigador i professor d'AD.
Vegem què opinen de l'escoltabilitat.
Ha sentit el terme "escoltabilitat" en referència a l'AD?
No, però em puc imaginar què vol dir:
fer les coses més fàcils d'escoltar.
Mai he sentit el terme en relació amb l'AD.
Sí, l'he sentit i és una qüestió que he hagut d'abordar.
Crec que el to de la veu,
el ritme de locució
i la qualitat han de transmetre,
han de suggerir que t'estàs adreçant
a una persona en concret, no a un grup,
i sense ser un text llegit.
La gent no vol sentir una veu
que sembla que recita de memòria.
És més fàcil parlar a la gent,
ja sigui amb un guió o sense.
Si tens un guió,
la qüestió és fer que el guió soni espontani.
És una part important de l'escoltabilitat.
Crec que les veus artificials encara no ho han aconseguit.
Sí, juntament a la llegibilitat, comprensibilitat, etc.
S'ha convertit en un concepte de moda a l'entorn audiovisual.
Com creu que ha de ser una AD per ser fàcil d'escoltar?
En primer lloc, depèn del text, òbviament.
Si escrius un text fàcil d'entendre, serà un text fàcil d'escoltar.
Després, també és important com es faci la mescla.
Com s'incorpora l'AD en termes de volum,
si la descripció està al mateix nivell que la pista original
o s'apuja el volum perquè la descripció quedi una mica per sobre dels diàlegs
i s'entengui una mica millor.
Es pot fer el mateix amb el diàleg,
apujar els diàlegs en contrast amb la música i els efectes de so.
Totes aquestes coses la fan més fàcil d'escoltar,
sobretot l'app que he comentat en un altre projecte.
Es diu Dialogue Plus i fa això.
Transmet només el diàleg d'una pel·lícula.
Així la gent pot apujar-ne el volum
i escoltar i entendre
més fàcilment els diàlegs.
Crec que una AD és més fàcil d'escoltar
si es fa servir una veu natural.
Una prosòdia natural facilita la comprensió a l'oient.
I, en una escena de lluita o amb música,
el volum ha d'estar ben equilibrat,
s'ha de sentir l'AD i l'emoció de la banda sonora.
Crec que he parlat d'això, aquesta idea del to,
coincidència, ritme
i també el nivell del vocabulari.
Tot això afecta la gent amb una discapacitat d'aprenentatge,
però crec que afecta també qualsevol espectador.
Conèixer l'audiència és una part important.
Sovint serà una audiència heterogènia, persones de tot tipus,
però, de vegades, saps que la descripció
és per a persones amb discapacitat d'aprenentatge.
Crec que la facilitat d'escoltar, l'escoltabilitat,
s'ha d'entendre i fer servir més sovint.
Una veu clara i pronunciació lenta, una estructura de frases simple
i un lèxic viu i comprensible.
Les millores tecnològiques en personalització, que ja he comentat,
són de gran ajuda.
La possibilitat de reduir la velocitat,
ajustar el volum, la veu, etc.,
afavoreixen l'escoltabilitat.
Preparació: Elisa Perego. Producció: Angelika De Marchis,
Laura Marini i Annalisa Navetta de la Universitat de Trieste.
Narració: Annalisa Navetta.
El projecte EASIT ha rebut fons
de la Comissió Europea,
dins del programa Erasmus+ d'Associacions Estratègiques
de l'Educació superior,
conveni de subvenció 2018-1-ES01-KA203-05275.
El suport de la Comissió Europea en la producció d'aquest material
no implica que n'aprovi els continguts,
els quals només reflecteixen la visió dels autors.
La Comissió no es fa responsable
de qualsevol ús que es faci de la informació que conté.
Aquest material té una llicència Creative Commons,
llicència internacional de Reconeixement-CompartirIgual 4.0.
Socis del projecte EASIT:
Universitat Autònoma de Barcelona,
Università degli Studi di Trieste,
Universidade de Vigo,
Stiftung Universität Hildesheim,
SDI München,
Dyslexiförbundet,
Radiotelevisija Slovenija,
Zavod Risa.
EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social