EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social
Unitat 2. Llenguatge fàcil de comprendre (LFC).
Element 2. Legislació, estàndards i normatives.
Introducció a la situació d'Espanya:
Vista general, recomanacions, directrius (part 1).
Em dic Piero Cavallo i he preparat aquesta lliçó
amb la Rocío Bernabé,
en nom de la Universitat Internacional SDI München a Alemanya.
Aquesta lliçó presenta la situació del LFC a Espanya.
Després d'una breu introducció de la situació lingüística d'Espanya,
parlarem del desenvolupament
del llenguatge fàcil de comprendre a Espanya,
des de les primeres etapes fins a l'actualitat.
Aleshores, donarem un cop d'ull a la legislació internacional,
vàlida també a Espanya,
que regula la igualtat de drets per a persones amb discapacitats.
A Espanya, el LFC incorpora dues idees principals
o enfocaments de simplificació.
El primer és "Lenguaje Claro" o "Lenguaje Llano", abreviat "LC".
Significa llenguatge clar o planer.
El segon concepte és el de "Lectura Fácil", o "LF".
Significa fàcil de llegir.
Ambdós conceptes fan referència a adaptar un text de forma clara,
senzilla i eficient per fer-lo més comprensible per a tothom.
Tots dos conceptes tenen en compte aspectes lingüístics i paratextuals,
així com els aspectes visuals del text.
En altres països europeus, com Alemanya,
la lectura fàcil
segueix un conjunt de normes ben definides per implementar-se,
mentre que el llenguatge clar està menys regulat.
El creador del text és qui l'ha d'adaptar
al públic destinatari i a la situació.
Ja que no hi ha una diferència oficial a la legislació espanyola
entre el llenguatge clar i la lectura fàcil, com veurem,
ens referirem a tots dos com llenguatge fàcil de comprendre,
o LFC per les seves sigles.
És útil analitzar la situació històrica, política i social d'Espanya
durant els darrers segles.
Com ja sabeu, a Espanya,
l'idioma més parlat és l'espanyol o castellà.
Però no és l'únic.
De fet, tot i que la Constitució Espanyola estableix
que el castellà és la llengua oficial de l'Estat,
i que tots els espanyols tenen el deure de saber-lo
i el dret d'utilitzar-lo, Espanya reconeix 4 llengües més.
Aquestes llengües són cooficials a les seves comunitats autònomes.
Segons el nombre de parlants són les següents:
el català, conegut com a valencià a la Comunitat Valenciana
i balear a les Illes Balears,
el gallec, el basc i l'aranès occità.
Dit això, parlaré de la situació general a Espanya
i del castellà en particular.
Em centraré en els esforços que fa Espanya,
com entitat política,
de cara al LFC.
És a dir, no em centraré en les comunitats autònomes
que componen Espanya.
L'estil pompós i antiquat de l'idioma a Espanya
té arrels legals i socioculturals.
De fet, entre 1881 i 1985,
la llei exigia que tot fet legal o judicial
s'introduís amb un verb en gerundi.
El gerundi és una forma verbal no finita,
equivalent al "-ing" en anglès.
Això dona lloc a frases llargues, plenes de subordinades.
Aquest estil va influir
en tots els escrits legals i administratius,
així com en la redacció en general.
Durant la dictadura de Francisco Franco,
de 1939 a 1975,
l'estil de redacció de l'administració pública era dens
i poc comprensible.
Durant la dictadura franquista,
totes les llengües, excepte el castellà,
es van prohibir.
A més a més, al contactar amb l'administració pública,
s'utilitzaven moltes expressions com "muy señor mío",
tot i no reflexar l'oralitat del llenguatge.
Amb el final de la dictadura espanyola i la Transició espanyola a la democràcia
també va aparèixer la necessitat de renovar l'idioma.
Les institucions espanyoles van començar a adaptar la llengua
a les necessitats d'una societat democràtica moderna,
per clarificar els drets i les obligacions ciutadanes.
Totes les llengües parlades a Espanya
havien de lluitar amb una tradició escrita
consolidada durant dècades i amb l'estancament de l'actitud general
cap a una forma escrita més complexa.
Durant aquest període, es van publicar les primeres obres
en una llengua més clara i democràtica,
especialment, pels governs autonòmics i les administracions locals.
A partir dels últims 30 anys,
la conscienciació de la necessitat d'una renovació lingüística total
va créixer encara més.
En especial, arran de la normalització de les llengües cooficials
parlades a Espanya.
Les recomanacions que es van fer inicialment per a l'anglès
van ser remodelades per adaptar-se a les llengües d'Espanya.
Encara que no hi ha una legislació concreta
per al llenguatge fàcil de comprendre a Espanya,
hi ha algunes lleis nacionals i internacionals
que pretenen fer la llengua i la cultura
més accessibles i democràtiques per a tothom.
A Espanya són vàlides
les lleis promulgades per organismes internacionals,
com l'Organització de les Nacions Unides.
Per exemple, a la Declaració Universal de Drets Humans,
a l'article 22 es diu que tothom té dret a la comprensió,
i, a l'article 27, que tothom té dret a participar
en la vida cultural de la comunitat,
a gaudir de les arts i a formar part del progrés científic
i dels seus beneficis.
Altres lleis també vàlides a Espanya són aquelles emeses
després de la Convenció sobre els Drets de les Persones amb Discapacitat
i les Normes Uniformes sobre la igualtat d'oportunitats
per a les persones amb discapacitat
Vídeo preparat per Piero Cavallo i Rocío Bernabé Caro
de la Universitat Internacional SDI München d'Alemanya.
Podeu contactar amb la Rocío Bernabé a rocio.bernabe@sdi-muenchen.de
El projecte EASIT ha rebut fons
de la Comissió Europea,
dins del programa Erasmus+ d'Associacions Estratègiques
de l'Educació superior,
conveni de subvenció 2018-1-ES01-KA203-05275.
El suport de la Comissió Europea en la producció d'aquest material
no implica que n'aprovi els continguts,
els quals només reflecteixen la visió dels autors.
La Comissió no es fa responsable
de qualsevol ús que es faci de la informació que conté.
Aquest material té una llicència Creative Commons,
llicència internacional de Reconeixement-CompartirIgual 4.0.
Socis del projecte EASIT:
Universitat Autònoma de Barcelona,
Università degli Studi di Trieste,
Universidade de Vigo,
Stiftung Universität Hildesheim,
SDI München,
Dyslexiförbundet,
Radiotelevisija Slovenija,
Zavod Risa.
EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social