EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social
Unitat 2. Llenguatge fàcil de comprendre (LFC).
Element 2. Legislació, estàndards i normatives.
Lliçó sobre estàndards i normatives.
Soc l'Ester Hedberg, de l'Associació Nacional Sueca de la Dislèxia.
En aquesta lliçó,
parlaré dels estàndards
i normatives internacionals sobre el LFC.
A l'element 4 de la unitat 1,
podeu aprendre més sobre estàndards d'accessibilitat als mitjans.
Em centraré en dos projectes en marxa de l'ISO,
l'Organització Internacional per a l'Estandardització.
S'espera que aquests estàndards es publiquin d'aquí a uns anys:
a. Orientació perquè el text escrit sigui fàcil de llegir i de comprendre.
b. Llenguatge planer - part 1: Principis i pautes rectors.
També parlaré de dues pautes existents:
c. Informació per a tothom,
estàndards europeus per fer informació fàcil de llegir i de comprendre,
d'Inclusion Europe.
d. Pautes per als materials fàcils de llegir d'IFLA,
Federació Internacional d'Associacions i Institucions Bibliotecàries.
Els estàndards són descripcions documentades i acordades
de com els productes, serveis i processos haurien de funcionar
per satisfer les necessitats dels usuaris.
Trobareu estàndards per a teclats, bombetes,
caragols hexagonals i moltes altres coses.
Fins i tot les llengües estan estandarditzades.
Els estàndards normalment no són obligatoris,
però alguns d'ells s'implementen o s'hi fa referència a lleis,
i poden ser quelcom que cal complir.
Un estàndard es pot utilitzar com una pauta,
però una pauta no és, necessàriament, un estàndard.
Un estàndard el desenvolupa una organització d'estandardització.
És el resultat d'un procés de compromisos i acords,
entre les parts interessades i els experts de diferents àrees.
Com ara productors, consumidors i investigadors.
Hi ha diferents organitzacions que creen estàndards.
Ja he mencionat l'ISO.
És possible que també us soni la ITU,
Unió Internacional de Telecomunicacions,
i la W3C, World Wide Web Consortium.
A Europa tenim l'ETSI,
Institut Europeu de Normes de Telecomunicacions,
i el CEN, el Comitè Europeu d'Estandardització.
Als vostres països trobareu
organitzacions nacionals per a l'estandardització.
No hi ha estàndards globals publicats sobre el llenguatge fàcil,
però l'ISO està treballant en això.
Un projecte aborda els textos fàcils de comprendre
i un altre el llenguatge planer.
El primer, ISO/IEC WD 23859:
Orientació perquè el text escrit sigui fàcil de llegir i de comprendre.
El segon, ISO/WD 24495:
Llenguatge planer - part 1: Principis i pautes rectors.
"WD" significa "Working Draft" o "esborrany".
L'ISO/IEC WD 23859,
Orientació perquè el text escrit sigui fàcil de llegir i de comprendre,
se centra en les interfícies d'usuari.
Oferirà recomanacions sobre com crear,
adaptar, validar i proveir text escrit fàcil de llegir,
per a diversos tipus de contingut, entorns i formats
per a usuaris diversos.
Això inclou el text en format d'àudio i diferents serveis d'accés híbrids,
com ara subtítols o audiodescripció fàcils.
L'objectiu de la validació és assegurar que el contingut
és fàcil de llegir i de comprendre per al grup destinatari.
És important que els usuaris finals estiguin involucrats
en el procés de validació.
Aquest estàndard no oferirà orientació específica per a una llengua.
L'ISO/WD 24495 sobre llenguatge planer,
donarà suport als escriptors per a crear qualsevol document en llenguatge planer.
La Federació Internacional de Llenguatge Planer
ha estat treballant per crear aquest estàndard universal multilingüe
durant diversos anys.
L'estàndard es construirà sobre la definició del llenguatge planer
que la federació va crear fa uns anys:
"Una comunicació té llenguatge planer quan el vocabulari, estructura i disseny
són tan clars que l'audiència desitjada pot trobar fàcilment el que necessita,
entendre el que troba i utilitzar aquesta informació".
A Europa, una directriu europea del 2009
anomenada "Informació per a tothom - Estàndard europeu
per fer informació fàcil de llegir i comprendre",
acostuma a recomanar-se als escriptors que volen fer contingut fàcil de llegir.
Aquestes directrius van ser creades per Inclusion Europe,
que està formada per 78 organitzacions europees
per a persones amb discapacitats intel·lectuals.
Les directrius es van crear al projecte
"Vies per a l'educació dels adults amb discapacitats intel·lectuals".
El document conté directrius sobre com crear
informació fàcil de comprendre per als següents tipus de contingut:
General, escrit, electrònic, vídeo i àudio.
IFLA, la Federació Internacional
d'Associacions i Institucions Bibliotecàries,
va publicar al 2010 "Directrius per als materials fàcils de llegir".
Les directrius d'Inclusion Europe apunten
a les persones amb discapacitats intel·lectuals,
les directrius d'IFLA es destinen a un públic més ample
i inclouen persones amb dificultats de lectura per diferents motius.
Les directrius d'IFLA tenen tres objectius principals.
Cito:
Primer, "Descriure la natura
i les necessitats de les publicacions fàcils de llegir".
Segon, "Identificar els principals grups destinataris d'aquestes publicacions".
Tercer, "Per oferir propostes a editors de materials fàcils de llegir
i a les organitzacions i agències
que atenen a persones amb discapacitats de lectura.
Els estàndards ISO no estan publicats,
però us recomano llegir les directrius d'Inclusion Europe i IFLA.
Totes dues estan disponibles gratuïtament a les seves pàgines web.
"Informació per a tothom" està disponible en múltiples llengües.
També us aconsello llegir: "No escriguis per a nosaltres sense nosaltres,
involucrant a persones amb discapacitats intel·lectuals
en l'escriptura de textos fàcils de llegir i comprendre.
Això també és d'Inclusion Europe.
Lliçó preparada per Ester Hedberg
de l'Associació Nacional Sueca de Dislèxia.
Podeu contactar amb mi a ester.hedberg@dyslexi.org
Gràcies.
El projecte EASIT ha rebut fons
de la Comissió Europea,
dins del programa Erasmus+ d'Associacions Estratègiques
de l'Educació superior,
conveni de subvenció 2018-1-ES01-KA203-05275.
El suport de la Comissió Europea en la producció d'aquest material
no implica que n'aprovi els continguts,
els quals només reflecteixen la visió dels autors.
La Comissió no es fa responsable
de qualsevol ús que es faci de la informació que conté.
Aquest material té una llicència Creative Commons,
llicència internacional de Reconeixement-CompartirIgual 4.0.
Socis del projecte EASIT:
Universitat Autònoma de Barcelona,
Università degli Studi di Trieste,
Universidade de Vigo,
Stiftung Universität Hildesheim,
SDI München,
Dyslexiförbundet,
Radiotelevisija Slovenija,
Zavod Risa.
EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social