EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social
Unitat 2. Llenguatge fàcil de comprendre (LFC).
Element 2. Legislació, estàndards i normatives.
Lliçó legislació (perspectiva internacional).
Soc la Christiane Maaß de la Universitat de Hildesheim.
En aquesta breu lliçó parlaré de la legislació a l'àmbit del LFC
des d'una perspectiva internacional i europea.
La situació legal del LFC
serà diferent a cada país depenent de la legislació nacional.
En aquesta unitat,
també tenim una lliçó sobre la situació del LFC
a cadascun dels països dels socis del projecte EASIT.
L'accés a la comunicació i a la informació
de les persones amb discapacitats
s'ha convertit en un tema important
en el discurs legal i polític internacional.
A través de la Convenció sobre els drets
de les persones amb discapacitat de l'ONU,
abreviat com (CDPD),
aquesta qüestió va agafar rellevància als països que van signar i ratificar
aquesta convenció entre 2007 i 2009.
Tots els països membres de la UE van ser part dels 80 països
que van signar la CDPD des del primer dia.
Fins a la primavera de 2020,
163 països han signat
i 181 països han ratificat la CDPD de l'ONU.
Amb aquestes xifres,
la CDPD és una de les convencions
més influents de la història de l'ONU.
La Convenció sobre els drets de les persones amb discapacitat
va canviar profundament el paradigma
de visualitzar la discapacitat a la societat.
Abans de la CDPD,
es veia a les persones amb discapacitat com necessitades d'assistència
i l'objectiu era integrar-les a la societat tal com és.
La CDPD de l'ONU demana que les societats canviïn
de manera que les persones amb necessitats diferents
puguin incloure's, empoderar-se i ser actives a la societat.
Per assolir aquest canvi,
la inclusió de persones amb necessitats diferents
ha d'estar a l'agenda en diferents àmbits de la societat.
Un pilar important és la legislació.
A través de la legislació, la societat pot canviar
de la manera necessària perquè hi hagi inclusió.
La CDPD de l'ONU declara
que l'accessibilitat a la informació i a la comunicació
és crucial per garantir les llibertats fonamentals
i tots els drets humans de les persones amb discapacitat.
Aquest document menciona el llenguatge planer (LP)
com un recurs de comunicació
per assolir l'accessibilitat i la inclusió.
L'article 2 de la CDPD de l'ONU declara i cito:
El concepte comunicació inclou els llenguatges,
la visualització de textos, el braille,
la comunicació tàctil, els macrotipus, multimèdia accessible,
llenguatge escrit i oral planer, lectors amb veu humana
i altres mitjans i formats augmentatius o alternatius de comunicació,
incloses la tecnologia de la informació i les comunicacions de fàcil accés
CDPD de l'ONU, article 2.
A través d'aquest article, la CDPD defineix el LFC
com un recurs perquè la comunicació sigui accessible.
La implementació de la convenció ha estat una mica diferent a cada país.
A Alemanya, per exemple, el llenguatge planer
ha passat a formar part de la llei.
A més a més,
impulsant-se en el moviment d'empoderament
de les persones amb discapacitats cognitives,
el LFC ara forma part de la llei alemanya d'igualtat
de les persones amb discapacitat.
El 2019, es va aprovar l'Acta Europea d'Accessibilitat.
El nom complet del document és "Directiva (EU) 2019/882
del Parlament Europeu i del Consell del 17 d'abril de 2019
dels requisits d'accessibilitat dels productes i serveis".
A la unitat 1. Accessibilitat als mitjans,
element 2. Accessibilitat, lliçó "Legislació accessible",
podeu trobar més informació sobre aquesta directiva de la UE.
En aquesta directiva no es menciona el llenguatge fàcil o planer,
però sí el LFC com un recurs per a l'accessibilitat.
En aquest document es recomana utilitzar
un llenguatge fàcil de comprendre per als usuaris, les autoritats
i tots els agents involucrats en la provisió de productes i serveis
llistats en aquesta directiva.
No queda clar a quina variació lingüística
es refereix la directiva,
però mostra clarament que es considera el LFC
un recurs important per a fins accessibles.
En aquesta presentació, ens centrem en la situació legal del LFC
des d'una perspectiva internacional i europea.
Tractats, convencions i regulacions
són els marcs per a la legislació als diferents països.
La legislació específica, evidentment, és diferent a cada país.
No tractem aquestes diferències en aquesta lliçó breu.
En aquesta unitat també oferim lliçons
sobre el LFC a diferents països europeus
i, específicament, als països del consorci EASIT.
Us recomanem donar un cop d'ull a aquestes lliçons
i a la legislació dels vostres països
per tenir una perspectiva del vostre context nacional.
Vídeo preparat per Sergio Hernández i Christiane Maaß
de la Universitat de Hildesheim.
Podeu contactar amb nosaltres a easit@uni-hildesheim.de
El projecte EASIT ha rebut fons
de la Comissió Europea,
dins del programa Erasmus+ d'Associacions Estratègiques
de l'Educació superior,
conveni de subvenció 2018-1-ES01-KA203-05275.
El suport de la Comissió Europea en la producció d'aquest material
no implica que n'aprovi els continguts,
els quals només reflecteixen la visió dels autors.
La Comissió no es fa responsable
de qualsevol ús que es faci de la informació que conté.
Aquest material té una llicència Creative Commons,
llicència internacional de Reconeixement-CompartirIgual 4.0.
Socis del projecte EASIT:
Universitat Autònoma de Barcelona,
Università degli Studi di Trieste,
Universidade de Vigo,
Stiftung Universität Hildesheim,
SDI München,
Dyslexiförbundet,
Radiotelevisija Slovenija,
Zavod Risa.
EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social