EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social
Unitat 1, Accessibilitat als mitjans;
punt 5, Serveis d'accessibilitat als mitjans;
vídeo sobre "Audiosubtitulació".
Soc Anna Matamala, de la Universitat Autònoma de Barcelona.
En aquesta curta presentació parlaré dels audiosubtítols.
També s'anomenen subtítols parlats.
Els audiosubtítols són subtítols convertits en paraules parlades,
que passen a un format sonor.
Per què poden ser útils?
Imagineu-vos que esteu veient una pel·lícula en xinès
subtitulada al català.
Sou parlants de català que no enteneu el xinès.
Els subtítols us ajudaran.
I si teniu dificultats de lectura o pèrdua de visió?
Llavors, necessitareu subtítols que es llegeixin en veu alta.
Aquests subtítols s'ofereixen com a servei independent
o es poden integrar en una audiodescripció.
Si teniu dificultats de lectura i ja veieu les imatges,
només cal l'audiosubtitulació.
Si teniu una pèrdua de visió, necessitareu els subtítols
i la descripció de les imatges, és a dir, l'audiodescripció.
Aquest servei d'accessibilitat és menys conegut:
hi ha menys recerca i s'ofereix a menys països,
sobretot com a servei independent.
Segons una enquesta feta per la UER el 2016,
vuit cadenes de televisió a Europa, de 36,
oferien audiosubtítols com a servei independent:
Finlàndia, Suècia, Noruega, Dinamarca,
Estònia, Bèlgica, els Països Baixos i Espanya,
en aquest últim cas, a la televisió catalana.
La presència d'audiosubtítols
integrats a les audiodescripcions és més gran
i es troben a pel·lícules subtitulades parcial o totalment.
En un llibre del 2019 sobre traducció audiovisual i accessibilitat,
vaig classificar els audiosubtítols segons diversos paràmetres.
En funció del moment en què es creen i emeten,
podem parlar de subtítols gravats o en directe,
amb o sense planificació.
En funció del procés de creació i de la veu,
hi ha els subtítols que es creen per un sistema de síntesi de la parla
o amb veu humana.
Quan s'utilitza la veu humana,
els audiosubtítols es poden llegir de forma actuada,
o de forma menys emfàtica.
Aquests trets prosòdics (l'entonació),
juntament amb la sincronització dels audiosubtítols amb l'original,
provoquen dos efectes, identificats per Braun i Orero:
el de veus superposades,
en què els subtítols se superposen amb el contingut original,
i l'efecte de doblatge, en què els audiosubtítols
substitueixen els diàlegs originals.
De vegades es fa servir una única veu
per llegir els audiosubtítols i l'audiodescripció:
una sola veu per als dos serveis.
De vegades es fan servir veus diferents.
En aquest cas, hi ha models diferents:
l'ús d'una veu masculina per a tots el personatges masculins
i d'una veu femenina per a tots els femenins.
O hi podria haver una veu per a l'audiodescripció
i només una veu per als subtítols.
Hi ha altra classificació relacionada amb la sincronització.
Els audiosubtítols són sincrònics
quan es llegeixen alhora que apareixen en pantalla.
Són asincrònics quan es llegeixen abans o després.
Quan s'integren a l'audiodescripció,
és important que els usuaris els identifiquin.
Això s'aconsegueix per diversos mitjans:
fent servir veus diferents, canviant l'entonació,
o afegint una etiqueta abans de llegir l'audiosubtítol.
Per exemple: "Es llegeix subtítol".
També és molt important que els usuaris sàpiguen qui parla.
De nou, això s'aconsegueix
fent servir una veu diferent per a cada personatge;
fent servir una indicació abans de llegir el subtítol
(per exemple, "Mary:");
fent servir l'estil indirecte, o un efecte de veus superposades,
en el qual, com ja he dit,
es poden sentir les veus originals
i es poden identificar els personatges.
La sincronització dels audiosubtítols amb els diàlegs originals
és un dels problemes principals.
Imagineu-vos que heu de llegir en veu alta un número, com 1.234.
Es triga molt més temps
que llegint-lo en un subtítol escrit en pantalla.
En aquest cas, o es parla més ràpid o s'edita el subtítol.
Els audiosubtítols es poden llegir literalment
quan apareixen en pantalla o es poden editar
i es redueixen o s'afegeixen algunes marques orals.
Heu de recordar que un audiosubtítol
correspon a paraules parlades en una llengua A,
traduïdes a paraules escrites a una llengua B,
i de nou traslladades a paraules parlades
en la mateixa llengua B.
Trobareu recomanacions sobre l'audiosubtitulació
en algunes normes d'audiodescripció,
però m'agradaria destacar una norma ISO
que dona directrius
sobre la presentació sonora de text a vídeos,
que inclouen subtítols, però també altres textos en pantalla.
És una especificació tècnica sobre els audiosubtítols
i sobre altres tipus de text en pantalla
que cal traduir en textos sonors.
Presentació preparada per Anna Matamala,
de la Universitat Autònoma de Barcelona.
Podeu posar-vos en contacte a Anna.matamala@uab.cat.
El projecte EASIT ha rebut fons
de la Comissió Europea,
dins del programa Erasmus+ d'Associacions Estratègiques
de l'Educació superior,
conveni de subvenció 2018-1-ES01-KA203-05275.
El suport de la Comissió Europea en la producció d'aquest material
no implica que n'aprovi els continguts,
els quals només reflecteixen la visió dels autors.
La Comissió no es fa responsable
de qualsevol ús que es faci de la informació que conté.
Aquest material té una llicència Creative Commons,
llicència internacional de Reconeixement-CompartirIgual 4.0.
Socis del projecte EASIT:
Universtitat Autònoma de Barcelona,
Università degli Studi di Trieste,
Universidade de Vigo,
Stiftung Universität Hildesheim,
SDI München,
Dyslexiförbundet,
Radiotelevisija Slovenija,
Zavod Risa.
EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social