EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social
Unitat 1, Accessibilitat als mitjans;
punt 5, Serveis d'accessibilitat als mitjans;
vídeo sobre "Subtitulació".
Soc Anna Matamala, de la Universitat Autònoma de Barcelona.
En aquesta presentació, parlaré
dels diferents tipus de subtítols que hi ha.
Els subtítols converteixen elements orals d'un contingut audiovisual
en textos escrits, normalment a la part inferior de la pantalla.
Apareixen en sincronia amb les imatges.
Aquesta definició general es pot especificar més
en funció del tipus de subtítols.
Si tenim en compte l'idioma,
els subtítols poden ser intralingüístics o interlingüístics.
Imagineu-vos una pel·lícula sueca subtitulada al xinès:
serien subtítols interlingüístics.
Ara imagineu-vos la mateixa pel·lícula subtitulada al suec.
Llavors serien subtítols intralingüístics, del mateix idioma.
En funció del número d'idiomes dels subtítols,
podem diferenciar entre subtítols monolingües,
bilingües i multilingües.
Els subtítols monolingües inclouen un sol idioma:
una pel·lícula noruega subtitulada al castellà.
Els subtítols bilingües inclouen dos idiomes,
amb una línia, o de vegades dos, per idioma.
A Bèlgica, podem trobar subtítols en francès i flamenc
de forma simultània.
En situacions excepcionals,
es poden trobar subtítols fins i tot en tres idiomes,
com va succeir en algunes pel·lícules del Barcelona Film Festival,
amb subtítols incrustats en anglès
i subtítols electrònics en català i castellà.
En funció del públic meta principal, podem distingir
entre subtítols dirigits a les persones que senten el contingut
i a les persones que no el senten.
Tot i que el terme "subtitulació per a persones sordes"
és el que s'utilitza per a aquest tipus de subtítols,
aquests subtítols són útils més enllà d'aquest grup d'usuaris.
El públic meta esperat també permet de diferenciar
entre subtítols per a nens, amb una velocitat de lectura més lenta,
i subtítols per a adults.
En funció de la quantitat d'informació que transmeten, i com la transmeten,
podem parlar de subtítols literals,
condensats, i fins i tot simplificats o de lectura fàcil.
Els subtítols literals reprodueixen el contingut de forma literal.
Tot i que en algunes situacions, com en l'aprenentatge d'idiomes,
els subtítols literals puguin ser útils,
en altres situacions, aquesta traducció literal
en dificulta la lectura i la comprensió,
així que els subtítols es condensen i ometen alguns elements.
Aquesta estratègia potser també s'ha d'aplicar
als subtítols anomenats fàcils o simplificats,
en què les tècniques de simplificació tradicional
també es poden aplicar.
Aquest tema es tractarà en una altra unitat.
Si tenim en compte l'objectiu dels subtítols,
alguns tenen com a objectiu la traducció:
no s'entén l'idioma i calen subtítols.
Altres donen accés a contingut d'àudio que no es pot sentir:
no se sent l'àudio i calen subtítols.
Els subtítols també poden tenir altres finalitats:
com a eina didàctica per aprendre idiomes,
com a eina terapèutica en logopèdia,
o com a diversió.
Heu cantat mai a un karaoke?
Doncs estàveu llegint una tipologia especial de subtítols.
Hi ha altres elements que ens poden ajudar a classificar-los.
En funció de quan es creen i es lliuren,
hi ha els subtítols en directe, creats sense planificació prèvia;
els subtítols que s'envien en directe, però s'han preparat amb antelació;
i els subtítols gravats, després d'un procés de preparació.
Hi ha una altra presentació EASIT
en què es parla específicament dels subtítols en directe.
En funció de l'autor dels subtítols,
parlem de subtítols professionals o subtítols aficionats, fansubs.
També és possible generar subtítols de forma automàtica
amb tecnologies de la parla,
a vegades amb un component de traducció automàtica.
Segons la posició dels subtítols, es pot parlar de subtítols,
situats a la part inferior de la pantalla,
o de sobretítols, a la part superior, d'ús habitual als teatres.
També hi ha "subtítols laterals" a un costat de la pantalla.
La forma en què apareixen en pantalla també permet
diferenciar entre subtítols estàtics i dinàmics,
que apareixen paraula per paraula o línia per línia.
El primer tipus és habitual en els subtítols gravats.
El segon, en els subtítols en directe.
Hi ha una altra classificació entre subtítols oberts i tancats.
Si aneu al cinema i els subtítols hi són per a tot el públic,
esteu veient una pel·lícula amb subtítols oberts.
Si sou a casa i podeu activar-los o desactivar-los,
esteu veient una pel·lícula amb subtítols tancats.
Aquesta àmplia classificació deixa clar
que hi ha molts tipus de subtítols
i que cadascun té les seves característiques pròpies.
La propera vegada que vegeu contingut subtítulat,
fixeu-vos en quin tipus de subtítols esteu llegint.
Presentació preparada per Anna Matamala,
de la Universitat Autònoma de Barcelona.
Podeu posar-vos en contacte a Anna.matamala@uab.cat.
El projecte EASIT ha rebut fons
de la Comissió Europea,
dins del programa Erasmus+ d'Associacions Estratègiques
de l'Educació superior,
conveni de subvenció 2018-1-ES01-KA203-05275.
El suport de la Comissió Europea en la producció d'aquest material
no implica que n'aprovi els continguts,
els quals només reflecteixen la visió dels autors.
La Comissió no es fa responsable
de qualsevol ús que es faci de la informació que conté.
Aquest material té una llicència Creative Commons,
llicència internacional de Reconeixement-CompartirIgual 4.0.
Socis del projecte EASIT:
Universtitat Autònoma de Barcelona,
Università degli Studi di Trieste,
Universidade de Vigo,
Stiftung Universität Hildesheim,
SDI München,
Dyslexiförbundet,
Radiotelevisija Slovenija,
Zavod Risa.
EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social