EASIT, Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social
Unitat 1, Accessibilitat als mitjans;
punt 3, Què és el disseny universal?;
Mètodes participatius en el disseny.
Entrevista amb Mia Ahlgren, de la Federació Sueca pels Drets de les Persones amb Discapacitats.
Ahlgren explica la importància d'involucrar persones
amb capacitats diferents en els processos de disseny i desenvolupament.
Ens reunim amb Mia Ahlgren, de la Fed. Sueca pels Drets de les Persones amb Discapacitats.
Parlarem de la participació activa
en els processos de disseny.
Hola, et presentes una mica?
Em dic Mia Ahlgren. Treballo per a una federació
formada per 46 organitzacions, la Fed. Sueca pels Drets de les Persones amb Discapacitats.
No som gaires, així que fem moltes coses diferents.
Jo treballo pels drets de les persones amb discapacitats,
tots ho fem, i amb accessibilitat, disseny universal, estandardització
i moltes altres coses. -Moltes coses diferents.
La participació activa s'anomena de maneres diferents.
Quins termes utilitzeu? Pots comentar-los una mica?
És veritat, té força noms.
A la UE s'utilitza "disseny per a tothom".
Però a la Convenció pels drets de les persones amb discapacitats
es va començar a emprar el terme "disseny universal".
Els investigadors ho associen
amb el seu entorn i diversos criteris.
La Convenció no cerca només implicar els usuaris,
sinó que vol que totes les coses noves que es desenvolupin
siguin accessibles a tanta gent com sigui possible,
incloses les persones amb discapacitats.
També és important que tothom a qui s'impliqui sigui diferent.
Tots tenim qualitats diferents, que poden ser discapacitats.
Per què és important implicar els usuaris
i altres agents en el procés de desenvolupament?
Si vols estar segur que allò que crees
ho podrà emprar tanta gent com sigui possible,
hi has d'involucrar els experts.
Qui ha de fer front als obstacles, sap què no funciona.
Pot assegurar-se que les solucions són una millora i que no es deixen res.
Per exemple, si fas una màquina de bitllets, és important
que hi impliquis els treballadors dels transports públics.
Així funcionarà per a tots.
Com es fa la participació activa? Què s'ha de tenir en compte?
Parlant de la Convenció i dels drets, vull comentar que hi ha un altre terme
per a la participació activa en el procés de presa de decisions.
És un dret civil i polític de les organitzacions
per a persones amb discapacitats.
Hem d'estar involucrats en el procés
de presa de decisions polítiques.
Hi hem d'estar i hi ha pautes sobre com es pot fer
d'una manera efectiva i significativa. Ens hi hem d'implicar des de l'inici.
Hem d'entendre per què ens hi involucrem i què podem fer.
El més important és rebre comentaris sobre el procés de presa de decisions.
Així pots saber en què has participat i contribuït,
i si no pots participar-hi, per què.
En els processos de disseny de què parles
passa el mateix. Ens hi hem d'involucrar des de l'inici
i hem d'estar informats del resultat d'aquesta participació.
Però la Convenció no parla d'aquest dret així.
Es refereix més a la participació d'individus, i no a la d'organitzacions.
I a vegades se sobreposen.
Hi pot participar tothom?
També treballo amb estandardització i hi ha una norma europea.
Es diu "accessibilitat a través d'un disseny universal"
i tracta aquests processos de desenvolupament.
Diu que s'ha de començar per aquells que no poden accedir al producte o servei.
Aquests "no usuaris" saben els obstacles que hi ha.
A vegades dic "involucreu primer els qui no poden opinar".
Així és com et pots centrar més en els temes que s'han de solucionar.
La participació activa també es pot referir
a implicar els qui no en són usuaris actualment?
Sí, és una bona manera de començar amb bon peu.
Les coses s'arreglen perquè més gent pugui emprar-les.
A més del fet que és un dret tenir accés a tots els avenços.
Hi podeu involucrar tothom?
En el disseny n'hi ha molts,
de mètodes per involucrar els usuaris.
Hi ha moltes eines
i has d'utilitzar la més adequada per al teu públic.
N'has de parlar amb els usuaris per saber del cert què és l'adient.
A Suècia hem creat el que anomenem "Millor junts",
en què utilitzem diferents reunions de grup. És una manera d'abordar-ho.
Altres han investigat quina mena de participació
dona més pes a l'usuari,
o potencial usuari, en el procés.
Crec que això és important, poder intervenir en el procés.
Et pots sentir insignificant si només pots provar el que altres han fet.
Parlant dels processos de disseny,
quins són millors?
Hi ha ocasions en què no cal involucrar els usuaris
o val més no fer-ho?
També pot ser un repte trobar gent que tingui
els requisits per participar-hi i que se'n pugui beneficiar.
Si crees una cosa, crec que és natural
involucrar-hi els qui l'han de fer servir.
Desafortunadament, a vegades això no es fa
fins que ja és massa tard. És una pèrdua de diners.
Si pots fer-ho, crec que moltes persones
que dissenyen coses noves se'n poden beneficiar.
I hi ha l'altra cara que he mencionat. Quan parlem d'un procés polític,
aquesta implicació és obligatòria i has de facilitar-la.
I quan es tracta de producció de textos
o producció audiovisual?
Normalment són una cosa diària i tu en recalques la producció.
Com es poden involucrar els usuaris en aquests processos?
El disseny universal s'aplica a totes les novetats que es creen.
Quan estàs millorant un procés o durant el desenvolupament
és quan has d'involucrar els usuaris.
Potser no hi poden participar sempre,
però sí que se'ls hauria d'implicar quan estàs millorant alguna cosa.
I una altra cosa sobre el disseny universal.
No serveix la mateixa solució per a tot.
Hi hauria d'haver un "menú" de solucions.
No pots decidir quin "plat" ha d'escollir cadascú.
Tothom té dret a triar i se'ls ha d'oferir la "carta".
Així, algú sense discapacitats també el podria fer servir
si li fos útil en aquell moment en concret?
Exacte, si ets a un lloc amb molt de xivarri,
va bé tenir l'opció de llegir un text.
Quins creus que són els erros més comuns?
Ha de ser un benefici mutu.
Quan involucres gent no usuària,
has de rebre alguna mena de benefici.
Pot ser un benefici econòmic o una altra cosa.
Pots ajudar una organització que es beneficia
del desenvolupament amb la seva feina diària.
Però ha de ser en benefici mutu i la gent hi ha de poder participar.
Ningú no hauria de fer una cosa pensada per a algú altre.
Els usuaris no són conillets d'índies. Creeu-ho junts.
Vull comentar una altra cosa que representa un problema.
S'associa la discapacitat a la personalitat
i no està bé, perquè tothom té qualitats diferents
i una discapacitat només n'és una. No ens agrada a tots el mateix.
Els podcasts no agraden a tots els cecs.
Potser s'estimen més cercar la informació en un text.
Si fas un grup, assegura't que hi ha diversitat
de qualitats, edats, etc.
No miris només la discapacitat.
Entesos, una última pregunta.
Quin és el factor que fa que la participació activa sigui un èxit?
Mira el procés des del punt de vista dels usuaris.
Ras i curt, els usuaris primer.
Els usuaris primer.
Vídeo preparat per Ester Hedberg,
de l'Associació Nacional Sueca per la Dislèxia,
i produït per Ester Hedberg i Rio Hellgren,
de l'Associació Nacional Sueca per la Dislèxia.
El projecte EASIT ha rebut fons
de la Comissió Europea,
en el programa Erasmus+ d'Associacions Estratègiques
de l'Educació superior,
conveni
2018-1-ES01-KA203-05275.
El suport de la Comissió Europea en la producció d'aquest material
no implica que n'aprovi els continguts,
els quals només reflecteixen la visió dels autors.
La Comissió no es fa responsable
de qualsevol ús que es faci de la informació que conté.
Aquest material té una llicència Creative Commons,
llicència internacional de Reconeixement-CompartirIgual 4.0.
Socis del projecte EASIT:
Universitat Autònoma de Barcelona,
Università degli Studi di Trieste,
Universidade de Vigo,
Stiftung Universität Hildesheim,
SDI München,
Dyslexiförbundet,
Radiotelevisija Slovenija,
Zavod Risa.
EASIT: Formació en Accés Fàcil per a la Inclusió Social