BRALKA: To je video projekta ADLAB PRO,
ki ga financira Evropska unija.
Licenca za uporabo avtorskih del je prosta.
ALINE: Pozdravljeni. Sem Aline Remael z Univerze v Antwerpnu.
V tem videu bom razložila
glavne značilnosti avdiovizualnih besedil.
Gledate 1. del: AV besedila v Modulu 1, Splošna predstavitev.
Po občutku veste, kaj je avdiovizualno delo.
Gledate igrane filme, dokumentarce, serije, pogovorne oddaje
in druge tovrstne produkcije v kinu, po televiziji ali po spletu.
AV dela, v nekaterih panogah bolj znana kot AV produkcija,
so dela, ki zgodbo pripovedujejo z besedami, podobami in zvoki.
Sestavljena so iz različnih načinov oziroma znakovnih sistemov,
zato veljajo za večnačinovna.
Še vec, uporabljajo tudi različne komunikacijske kanale.
Različni načini, ki sestavljajo avdiovizualna dela, so:
vizualno-neverbalni način oziroma podobe,
vizualno-verbalni način oziroma besedilo na zaslonu,
slušno-neverbalni način oziroma zvoki in glasba
ter slušno-verbalni način oziroma govor.
Prevladujoči načini in interakcija med njimi,
ko pripovedujejo zgodbo v določenem AV delu, se zelo razlikujejo
in so povezani z žanrom, v katerega sodi produkcija.
Film katastrofe uporablja mocne zvočne učinke,
romantična komedija pa se bolj opira na dialog in glasbo.
Različne načine oddajajo po dveh kanalih:
po vizualnem oddajajo podobe,
po zvočnem pa zvočni zapis.
Vizualni kanal podaja vizualno-neverbalni način
oziroma podobe in dogajanje, ki jih je posnela kamera,
pa tudi vizualno-verbalni način
oz. besedilo na zaslonu, na primer v oblačkih.
Vizualni kanal tudi podaja, kako je vse skupaj posneto.
Zvočni kanal podaja govor
oziroma dialoge, brano besedilo ali intervjuje,
zvoke in zvočne učinke od ptičjega petja do silovitih eksplozij
in glasbe, ki je pogosto ključna za ustvarjanje vzdušja v prizoru.
Tudi druge vrste produkcij, ki jih je mogoče opisati z zvokom,
poleg filmske, prav tako vsebujejo avdiovizualne komponente.
Mednje sodijo prireditve v živo, kot na primer opera ali gledališče.
Tudi razstave in muzeji
lahko vključujejo AV in večnačinovne komponente.
Sprašujete se, zakaj morate to vedeti.
Zvočni opisovalci se morajo tega zavedati,
saj je zvočni opis za ljudi, ki ne vidijo,
dodan tem že tako zapletenim produkcijam,
občinstvo, ki se zanaša na zvočni opis,
pa ima dostop zgolj do podatkov, pridobljenih po zvočnem kanalu.
Oglejmo si nekaj slik iz uvodnega prizora filmske klasike
Sneg na Kilimandžaru
režiserja Henryja Kinga iz leta 1952.
Uvodni posnetek kaže zasneženo goro
in glas pripovedovalca pove,
da je to Kilimandžaro, gora iz naslova filma.
Našteje tudi podrobnosti o njeni nadmorski višini
ter tako združi vizualno-neverbalni in zvočno-verbalni način.
Naslednji posnetek pokaže velike,
vendar neprepoznavne ptice v letu na nebu.
Njihov let spremlja zlovešča violinska glasba.
Slušno-verbalni način je zamenjal slušno-neverbalni.
Različni posnetki ptic se nato izmenjavajo z bližnjimi posnetki
obraza moškega, ki premika oči. Opazuje ptice.
Zlovešča glasba se nadaljuje.
Pripovedovalec prikazano goro prepozna kot Kilimandžaro.
Glasba s posnetki ptic nakazuje, da predstavljajo grožnjo.
Nadaljevanje glasbe ob posnetkih obraza moškega, ki opazuje ptice,
to grožnjo navezuje nanj.
Vizualni in zvočni načini filma
podajajo pomen sami po sebi in z medsebojno interakcijo.
Občinstvo, ki ima dostop zgolj do nekaterih načinov,
na primer do zvočnega, brez avdio opisa zgreši del zgodbe.
To je vse za zdaj.
Upam, da ste se veliko naučili o delovanju avdiovizualnih del.
Stvarna literatura, ki bi jo morda prebrali:
Film Art: An Introduction, avtorja Bordwell in Thompson.
BRALKA: Pripravo predstavitve je podprl projekt ADLAB PRO.
Avdiodeskripcija: Laboratorij za razvoj novega profesionalnega profila.
Financira ga EU v okviru programa Erasmus+.
Ključno dejanje 2, strateško partnerstvo.
Številka projekta: 2016-1-IT02
KA203-024311
V predstavitvi so predstavljeni podatki in mnenja avtorjev
in ni nujno, da odražajo uradno mnenje Evropske unije.
Ne ustanove in telesa EU
ne njihovi predstavniki
niso odgovorni za uporabo tukaj predstavljenih podatkov.
To je bil video projekta ADLAB PRO. Partnerji projekta so:
Univerza v Trstu, Avtonomna univerza iz Barcelone,
Univerza v Antwerpnu, Univerza Adama Mickiewicza,
RTV Slovenija, Utopian Voices, Sound Focus
in Kraljevi inštitut za slepe Velika Britanija.
Projekt ADLAB PRO financira Evropska unija.
Licenca za uporabo avtorskih del je prosta.