Es descriu la tipografia com un art i una tècnica –l’art i la tècnica de compondre i imprimir amb tipus mòbils- però, per damunt de tot, és un fet cultural susceptible de ser entès i estudiat des de múltiples facetes. Per exemple, des del llenguatge i la comunicació: el tipus de lletra s’utilitza per escriure una idea i donar-li forma visual, i la seva elecció mai no és casual. O des de la tecnologia: els aspectes formals d’una família tipogràfica sovint han estat determinats pels mitjans i els materials que hi havia disponibles en el moment de la seva creació. O des de la indústria: els tipus de lletra no deixen de ser un producte sotmès als mecanismes del mercat (en aquest cas, el mercat del disseny).
La tipografia és qualificada com un ésser viu en constant evolució, fluid i versàtil, amb una extraordinària habilitat per adaptar-se a les circumstàncies, els avenços tecnològics i els canvis culturals. Els tipus clàssics encara són ben populars (qui no ha sentit parlar mai de la Garamond, l’Helvetica, la Times New Roman o la Franklin Gothic?), però cada dia neixen tipus nous, i des de l’aparició de la impressió digital i les aplicacions multimèdia, s’han multiplicat les opcions dels dissenyadors, de manera que avui no és estrany trobar la paraula “tipografia” acompanyada pels termes “creativa” o “experimental”.
L’exposició virtual que ara presentem, que es completa amb una exposició de materials de la Biblioteca a la planta baixa de l’edifici, recull una selecció de recursos digitals que volen contribuir a que conegueu l’apassionant món de la tipografia, aprengueu a escollir quin és el tipus més adequat per a cada ocasió, us atreviu a fer les vostres pròpies creacions i ¿per què no?, gaudiu d’una agradable experiència estètica.
Periodic Table of Typefaces. Taula de referència amb les fonts més populars i les seves classificacions. |
![]() |