Estratègies d'immbolització orientada d'anticossos per a la detecció directa en biosensors òptics : influència en la sensibilitat i especificitat
Soler Aznar, Maria
Estévez, M. Carmen, ![Identificador ORCID](/img/uab/orcid.ico)
dir. (Institut Català de Nanociència i Nanotecnologia)
Fàbregas, Esteve, ![Identificador ORCID](/img/uab/orcid.ico)
dir. (Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Química)
Universitat Autònoma de Barcelona.
Departament de Química
Universitat Autònoma de Barcelona.
Facultat de Ciències
Data: |
2012 |
Descripció: |
47 p. |
Resum: |
Els assajos de diagnòstic clínic i biomèdic requereixen tècniques de detecció sensibles, selectives i ràpides que permeten mesurar concentracions de substàncies directament de mostres biològiques com sang, orina o sèrum. Els dispositius biosensors compleixen en gran mesura aquests requisits i en particular, molts esforços van dirigits actualment al disseny de versions compactes de mida reduïda tipus "point of care" (POC) que permeten, per exemple, deslocalitzar les anàlisis dels hospitals i que proporcionen un seguiment del pacient més proper i eficient. Tot i així, la transferència d'aquestes tecnologies a dispositius miniaturitzats i portàtils amb aplicacions definides encara no està totalment assolida. Apart de les dificultats inherents a la integració de components electrònics, òptics, de distribució de líquids, etc. en un sistema menut i portàtil, un important repte en la miniaturització de biosensors és la biofuncionalització de la superfície sensora i la seua estabilitat una vegada s'han immobilitzat els reactius biològics. La detecció de biomarcadors proteics es duu a terme principalment mitjançant immunoassajos, basats en el reconeixement específic de la proteïna per part d'anticossos específics. En el cas de biosensors, el format directe, en el qual un anticòs s'immobilitza sobre la superfície sensora i la proteïna diana es detecta directament de la mostra, hauria de ser el format preferible. Tanmateix, és un dels menys eficients en termes d'estabilitat i sensibilitat, degut en part a la necessitat d'immobilitzar l'anticòs en una orientació adequada sense perjudicar l'afinitat per la molècula diana. En aquest treball s'ha fet un estudi comparatiu entre diferents metodologies d'immobilització d'anticossos sobre un transductor òptic i s'han desenvolupat i optimitzat diferents estratègies de bloqueig de superfície a fi d'obtindre un procediment robust, estable, aplicable a superfícies sensores de diferent naturalesa i que a més, permeta la detecció sensible i selectiva en mostres complexes. |
Drets: |
Aquest document està subjecte a una llicència d'ús Creative Commons. Es permet la reproducció total o parcial, la distribució, i la comunicació pública de l'obra, sempre que no sigui amb finalitats comercials, i sempre que es reconegui l'autoria de l'obra original. No es permet la creació d'obres derivades. ![Creative Commons](/img/licenses/by-nc-nd.ico) |
Llengua: |
Català |
Col·lecció: |
Facultat de Ciències. Treballs de màster i postgrau. Màster en Ciència i Tecnologia Químiques |
Document: |
Treball de fi de postgrau |
Matèria: |
Biosensors ;
Immunoquímica |
Treball de màster
47 p, 1.6 MB
|
El registre apareix a les col·leccions:
Documents de recerca >
Treballs de recerca i projectes de final de carrera >
Ciències. TFM
Registre creat el 2014-01-24, darrera modificació el 2024-05-25