Título variante: |
Contar la/les història/òries : innovació docent en matèries d'història de la comunicació |
Título variante: |
Telling the story(ies) : Educational innovation in history of communication subjects |
Fecha: |
2020 |
Resumen: |
Tanto estudiantes como docentes están demandando actividades innovadoras y aplicadas en los cursos universitarios, lo cual requiere explorar metodologías y buscar puntos de convergencia entre ellas, a pesar de las posibles diferencias. En este ensayo se da cuenta de una experiencia desarrollada en 2019 para una asignatura de Historia de la Comunicación en la Universidad de Sevilla, aunando los enfoques, tan distintos entre sí, de microhistorias y de aprendizaje y servicio. Las conclusiones muestran, en primer lugar, la compatibilidad entre teoría y praxis en los estudios de la Facultad de Comunicación. En segundo lugar, la necesidad de profundizar en teorías y en métodos propios de las áreas de conocimiento, con tal de dar cumplimiento a la vocación de servicio público de la educación superior. Y, finalmente, los resultados demuestran un mayor rendimiento de los estudiantes. |
Resumen: |
Students and teachers are demanding innovative or applied activities in higher education programs of study. This requires exploring new methodologies and detecting convergences between them, despite possible differences. This paper presents an experience carried out in 2019 in the History of Communication course at the University of Seville, Spain, in which two very different approaches were combined: micro-storytelling and service- learning. The conclusions show, firstly, that theory and praxis are compatible in communication studies. Secondly, they reveal the need for deeper knowledge of the theories and methods in the field in order to fulfill the public service vocation of higher education. Finally, the results indicate that students' academic performance improves when such approaches are used. |
Resumen: |
Tant estudiants com docents demanen activitats innovadores i aplicades en els cursos universitaris, la qual cosa requereix explorar metodologies i buscar punts de convergència entre elles, malgrat les possibles diferències. En aquest assaig s'explica una experiència desenvolupada el 2019 per a una assignatura d'Història de la Comunicació a la Universitat de Sevilla, conjuminant els enfocaments, tan diferents entre si, de microhistòries i d'aprenentatge i servei. Les conclusions mostren, en primer lloc, la compatibilitat entre teoria i praxi en els estudis de la Facultat de Comunicació. En segon lloc, la necessitat d'aprofundir en teories i en mètodes propis de les àrees de coneixement per tal de donar compliment a la vocació de servei públic de l'educació superior. I, finalment, els resultats demostren un rendiment més alt dels estudiants. |
Derechos: |
Aquest document està subjecte a una llicència d'ús Creative Commons. Es permet la reproducció total o parcial, la distribució, la comunicació pública de l'obra i la creació d'obres derivades, fins i tot amb finalitats comercials, sempre i quan es reconegui l'autoria de l'obra original. ![Creative Commons](/img/licenses/by.ico) |
Lengua: |
Castellà |
Documento: |
Article ; recerca ; Versió publicada |
Materia: |
Historia de la comunicación ;
Comunicación audiovisual ;
Educación superior ;
Didáctica ;
Microhistorias ;
Innovación docente ;
Aprendizaje y servicio ;
Comunicación digital ;
History of communication ;
Micro-stories ;
Educational innovation ;
Service-learning ;
Digital storytelling ;
Història de la comunicació ;
Microhistòries ;
Innovació docent ;
Aprenentatge i servei ;
Comunicació digital |
Publicado en: |
Anàlisi : quaderns de comunicació i cultura, Núm. 62 (Juny 2020) , p. 19-34 (Articles) , ISSN 2340-5236 |